Title: 4.3. RGB ja CMYK värviruumid
Course: E-disain: värvusõpetus > Section: 4. Põhivärvid ja värviruumid

Aditiivne värvisüsteem (RGB: punane, roheline, sinine)

= Värvide segamine erineva intensiivsusega punase, rohelise ja sinise valguse allikate abil.

RGB-värviruum viitab värvide kujutamise tehnikale, milles kõik värvid on kujutatud põhivärvide punane, roheline ja sinine aditiivse seguna. See põhineb kolme värvi teoorial, mis kirjeldab kolme põhivärvi - punast, rohelist ja sinist. (https://de.wikipedia.org/wiki/Dreifarbentheorie)

See põhineb Hermann von Helmholtzi uurimustel. (https://de.wikipedia.org/wiki/Hermann_von_Helmholtz)

Ta oli avastanud, et kolmest põhivärvusest tulevast värvilisest valgusest saab segada mis tahes muud värvi. Ta rakendas seda ka silmale ja eeldas, et seal on erinevad nägemisrakud (kolvikesed).

Värvi kirjeldatakse RGB-ruumis punase, rohelise ja sinise komponendi hulga järgi.

Punane komponent R, roheline komponent G, sinine komponent B (RGB) = värv.

See on tänapäevalgi kõigi värvitelerite ja värvimonitoride tööpõhimõte.

Muud värvid tekivad additiivse värvisegamise teel. Mida rohkem valgust lisate, seda heledamaks muutub värvisegu.

- Punane+roheline = kollane
- Roheline+sinine = tsüaansinine
- Punane+sinine= magentapunane
- Punane+roheline+sinine=valge

Digitaalfotograafia põhineb samuti sellel vormil. Sõltuvalt värvide reprodutseerimisprotsessist kasutatakse erinevaid ruudustikke, nagu näiteks terasusekraan, joonekraan või läätsekujuline protsess. Värvide reprodutseerimise tehnilised probleemid põhinevad peamiselt majanduslikult, tehnoloogiliselt ja tehniliselt sobivate ja vastava luminestsentsiga fosforite kättesaadavusel nõutavas ergutuspiirkonnas.

Värviliste alade kirjeldamist veebilehtedel saab rakendada, määrates vastavalt põhivärvide osakaalud veebivärvides. Mida rohkem värve kasutatakse, seda heledam on pilt. Kui kõiki kolme põhivärvi kasutatakse 100 % ulatuses, saadakse valge.

Subtraktiivne värvisüsteem (CMYK: tsüaansinine, magentapunane, kollane, must).

Subtraktiivne mudel CMYK on kaasaegsete trükiprotsesside aluseks. See koosneb kolmest värvist: tsüaansinine, magentapunane ja kollane ning põhivärv must, mis trükitakse (tavaliselt) valgele taustale. Mida rohkem värvi kasutatakse, seda tumedam on tulemus. Põhivärv on vajalik, sest 100 % tsüaansinise, magentapunase ja kollase värvi kasutamine ei anna tõelist musta, vaid ainult tumepruuni värvi.

Üks keskseimaid punkte trükidokumentide loomisel on õige värviruumi valik. Kui andmed edastatakse RGB-värvides, võivad tekkida tõsised värvihälbed. Kuid miks ei ole võimalik printida RGB-s?

Subtraktiivses protsessis kantakse üksikud värvid üksteise järel paberile, tekitades sõltuvalt segamissuhtest kõik võimalikud värvitoonid. Teoreetiliselt on CMYK-värviruumis võimalik luua rohkem kui 4 miljardit värvi. Siiski saab ekraanil kuvada ja printida vaid palju vähem. Tegelikult on CMYK-värviruum väiksem kui RGB-värviruum.

Siin peitubki väljakutse printimisandmete loomisel. Fotod, pildid ja muud elemendid on tavaliselt RGB-ruumis ja need tuleb printimiseks CMYK-ruumi konverteerida.

Seda saavad teha näiteks kujundusprogrammid.

Subtraktiivne värvi segamine